Flammer fødes i varme, røyk og lys,
får næring av det som har gitt dem liv.
De tar det de vil, uten anger,
uten barmhjertighet.
En grusom skjønnhet som forandrer alt på et øyeblikk,
og når den rører ved deg, blir du aldri den samme.
-Labyrinten ser ille ut i dag. -Sier du vel til alle jenter.
Du trenger ikke gjøre dette.
Jo, hvis jeg vil kunne gå inn mens det brenner.
Som enhver tilregnelig person ville ønsket.
Som om ikke det å slukke dem ødelegger bevisene.
Et mirakel at denne gamle politimannen oppklarte en eneste sak før han traff deg.
Du er en glimrende brannetterforsker.
Du legger virkelig listen høyt.
Ikke så høyt som dette.
Et år etter skolen ble du etterforsker,
og nå må du bli godkjent som røykdykker.
Jeg vil ha stripene dine, John.
Hei, Hugh!
-Trodde du var på jobb. -Nettopp ferdig med skiftet.
Jeg ville se om du trengte litt munn til munn.
Ok. Jeg tar litt av det.
Ja vel?
Hei, dere to. Det er kadetter her borte.
Hvor er Gina?
Hun er på Sirico's med moren din.
For redd til å se på. Er du klar?
-Gleder meg. -Du kan dø der inne, Reena.
-Ikke vær overmodig. -Jeg kan være det når jeg kommer ut.
-Da går vi inn med deg. -Greit.
Det holder. Vær klar.
Hør på meg.
Vi er etterforskere. Vi jobber med hodet.
-Ser, tenker, analyserer. -Snu den.
Men ikke her.
Det er fysisk. lnn og ut.
Du har luft for 30 minutter.
Det er alt. Mister du fokus, havner du i trøbbel.
Havner du i trøbbel, stryker du.
Ikke mist fokus.
Bli her. Her og nå.
Ikke glem at dette er livsfarlig.
Radiosjekk.
Snakk med meg.
Når jeg kommer ut, blir jeg partneren din.
Det er du alt.
Ikke før jeg er røykdykker som deg.
Reena!
Her og nå.
Kom igjen!
Jeg har ventet lenge på å gå inn i en brann
og se flammene lokke bak en dør.
Å ta på døren
og føle pusten fra beistet bak den,
og åpne den likevel
og slippe det ut.
Jeg går inn.
Hva ser du?
Rommet er helt overtent.
Flammene slikker hele taket.
Det er enormt.
Jeg ble kjent med brann
en kald novemberdag for 15 år siden,
da jeg våknet med vondt i magen
og så de dansende lysene
i vinduet i familiens restaurant over gata.
De var så vakre.
Brann!
Brann! Brann!
Reena? Hva skjer? Du stanset.
-Snakk med meg, Reena. -Ja.
26 minutter. Status?
-Alt vel. -Vet du hvor du kommer ut?
Jepp.
Tunnel. Tunnel forut.
Så kom igjen. Du har ennå langt igjen.
Greit.
Selvsagt var den sperret.
Jeg trodde aldri det ville bli enkelt.
Jeg visste det den natten
da jeg så brannmennene kjempe for Sirico's
og tape.
Restauranten brant til grunnen,
men det var så vakkert.
Det var nesten som en smerte inni meg.
Flammer overalt, iblant voldsomme,
iblant ertende, men alltid dansende.
Og jeg lurte på hvordan det var inne i brannen,
hvor brannmennene gikk.
Det var da jeg så at pappa gråt.
Mamma også.
Jeg følte meg splittet,
at noe som fylte meg med slik forundring,
såret de jeg var glad i.
Det skulle bli en gjenganger i mitt liv.
Reena!
Greit. Tunnelen er åpen, John. Jeg er på vei.
Ser ut som et smalt, svært bratt tak omgitt av flammer på alle kanter.
På vei opp.
Hvor mye tid har jeg?
17 minutter igjen.
Det er da ikke verst?
Det er ikke topp.
Og slutt å bli borte.
Du vet jeg lever.
Jeg låter som Det lille lokomotivet som kunne.
Jeg hører når du stopper.
Det kalles å vurdere situasjonen.
Det kalles å drømme seg bort.
Da jeg gikk ut blant brannmennene den natten,
da de tapre mennene tok de små koppene fra brettet mitt,
var det ikke noe annet sted jeg heller ville være.
Ikke nå heller.
Vi vet begge at du har vonde minner, Reena,
men du kan ikke tenke på dem nå.
Jeg er på vei. Jeg er på vei.
Reena, kom inn! Kom inn, Reena!
Reena! Pokker. Jeg mistet kontakten.
Men mørke følger alltid brann,
og om morgenen var Sirico's et mørkt og trist skall.
Jeg hadde vokst opp der. Jeg hadde lært å krabbe der.
Den sto sentralt for familien, for hele nabolaget, egentlig,
og nå var den borte.
Men så fikk jeg se ham.
Han gikk rett inn i ruinene som om det var der arbeidet begynte.
Han skulle finne ut av dette.
Han skulle ordne det. Det visste jeg,
og jeg ville bli som ham.
-Hva gjør du? -Ikke rør deg. Ikke ett skritt.
Du burde ikke være her. For farlig.
Ikke du heller.
Du kan falle rett ned i kjelleren. Du kan brekke et bein.
Du burde ha en partner. Alle de andre brannmennene hadde det.
-Merket du det? -Ja.
-Hva annet merket du? -Reena!
-Nei! -Tatt på fersken.
Kom deg ut derfra!
Ikke kom inn. Jeg skal få henne ut.
Pass hodet.
-Jeg antar hun er din? -Ja. Min datter, Reena.
Minger. Etterforsker John Minger. Baltimore-politiet.
Reena, snakk med meg.
-Snakk med meg, Reena. -Jeg er her. Det går bra. Gulvet gir etter.
Jævel!
Jeg sender inn laget nå, Reena.
Nei! Det går bra. Jeg er bare andpusten.
De kommer inn. Vi henter deg ut.
Ikke gjør det. Jeg bestemmer. Kall tilbake laget.
De avventer.
Status?
Jeg er i en kasse. Skal det være en falsk vegg
eller en hemmelig dør eller noe?
Ro ned pusten. Du bruker for mye luft.
Under 10 minutter. Ta det rolig.
Kom igjen, for svarte! Kom igjen.
-Følg røyken hvis du ser den. -Ok.
Denne veggen er hul. Jeg kjenner et hull her.
Ok. Der!
Nå kan jeg se en tunnel til et åpent rom.
Jeg tar av meg flaska.
Jeg kommer ikke gjennom tunnelen med den.
Du har ikke mye luft. Bare 7 minutter igjen.
Det er ikke topp.
John, jeg har trent på dette. Jeg gjør det.
Det er eneste vei ut. Jeg har ikke noe valg.
Ok, men skynd deg.
Varmen stiger. Jeg lærte det på skolen.
Stemmer.
Skal det være litt mer lasagne?
Ellers takk. Det var nydelig.
Takk.
Men siden du er her, har jeg et spørsmål til dere.
Er det noen som kan ha noe imot familien eller restauranten?
Nei. Bianca er oppvokst her. Sirico's er en institusjon.
Mener du at den var påsatt?
Som Reena sa, var døren åpen.
Røykvarslerne var frakoblet. Bensin på gulvet.
Spor etter tennvæske. Han visste hva han gjorde.
Hvem ville gjøre det?
Konkurrent? Tidligere ansatt?
En kunde dere eller en ansatt kan ha kranglet med?
-Nei. -Pappa...
Reena, ikke nå. Vi driver en familierestaurant.
Naboene har ringt i hele dag. Ingen hater oss.
Joey Pastorelli hater meg.
Joey hater deg ikke.
Hvorfor tror du han hater deg?
Etter skolen dyttet han meg, slo meg og rev opp skjorten min.
Vi nærmer oss nå, John.
Nærmer oss hva?
Hva ser du?
Brann.
Og selv om den er vakker,
er brann raseriets farge.
Brann er hatets farge.
Ja, men om en gutt banket datteren min,
ville jeg ha snakket med ham og foreldrene.
Jeg gjorde det.
Reena var...
Reena var ille tilredt.
Herregud, Bianca...
Hva gjorde du, Gib?
Jeg gikk rett til Pastorelli.
Joe Pastorelli åpnet døren.
Han pleier å være arbeidsledig.
Jeg kjeftet på ham. Jeg var så sint.
Jeg var opprørt. Hun er bare en liten jente.
Det var ikke Joeys feil.
Faren banker ham gul og blå.
Jeg sa jeg var lei av at ungen hans plaget min, og at det skulle bli stopp.
Denne gangen hadde Joey gått for langt, og jeg vurderte å ringe politiet.
Kunne han ikke oppdra barna, ville politiet det.
Vi kjeftet på hverandre.
Han sa du var en tulling
som burde passe sine egne saker.
Han sa: "Noen burde gi deg en lærepenge.
"Du og hele familien." Med banning.
Jeg vil ha et par ord med ham.
Kommer du tilbake?
Helt klart. Og du har rett.
Jeg trenger en partner.
Flaska er på.
Hadde jeg bare visst det jeg vet nå.
Noen branner fortsetter å brenne
og brenne.
Josh! Josh!
Ikke tenk på det, Reena. Vær her. Her og nå.
Kom igjen! Konsentrer deg! Hva skjer?
Et steg knakk.
-To minutter igjen. -Jeg er på vei.
Ja. Det går bra.
Etterforsker Minger og en annen mann gikk inn.
Hun prøvde å nekte dem, men de viste henne et papir.
Trolig en arrestordre, som på Miami Vice.
Ikke ta ham!
Han gjorde det ikke! Han var med meg!
Drittsekk!
Din lille jævel! Jeg skal kappe av deg nesa!
-Klapp igjen. Få ham inn i bilen. -Jeg skal kappe av deg nesa.
Jeg skal kappe av deg nesa!
Pappa!
Din lille jævel!
Kom igjen, Reena. Vi går hjem.
Den dagen var barndommen min over.
Fra den dagen ble drømmene mine hjemsøkt av brann.
Jeg fikk lære hvilken smerte den kunne forårsake,
og sorgen
og frykten,
og at jeg ikke kunne la det hindre meg.
Dette var min kamp,
og jeg ville gi alt.
Du var flink.
-Jeg ble nesten... -Nesten teller ikke.
Kom igjen.
Vemmelig labyrint, hva?
Ja. Men jeg er verre.
Kom igjen.
Sånn skal det gjøres!
Du klarte det.
Gina, du skal liksom ha litt mer tiltro.
Trenger du plaster? Trakeotomi?
Xan, du er ikke engang offisielt lege.
To uker, så er jeg beskyttet.
En lege og en etterforsker som søsken.
Fran, vi har verdens beste kokk.
Hei, hei. Jeg sier det til moren din.
Du våger ikke!
Faren din vil snakke med deg,
men han er lenket til komfyren.
-Ok. Takk. -La meg ta den.
-Hva skjer? -Står til?
Bra. Og du?
-Hei, hei, hei, Smokey. -Hei, Jack.
Det er ingen bjørn. Det er datteren min.
Vennen. Du ser sliten ut. Så sliten.
Jeg har laget en lett kjøttsuppe,
for jeg tror pasta blir for mektig. Da prøver vi.
Jeg hadde overlevd brannen,
men mange kjære hadde ikke det.
Nei. Klapp igjen. Nei, du er...
FIRE ÅR SIDEN
Gina!
Jeg aner ikke.
Min egen brannjente.
-Går det bra? -Ja.
Nå kan jeg kjøpe nytt skjørt.
Og feste. Jeg fikk deg ut av avgrunnen.
Jeg kom for å hente deg. Kom hjem.
Vi har tre dager til med eksamen.
Jeg overlater mine til høyere makter.
-Kom igjen. -Og Josh er her.
-Herregud! -Han virker trist og mismodig.
Og han er rett bak deg.
UTMERKELSE
-Hei, Reena. -Hei. Hei, Josh.
-Rotet jeg det til? -Nei. Jeg gjorde det.
Jeg ble oppslukt av kjemi. Jeg holdt ikke styr på tiden. Beklager.
Holdt ikke styr på århundret.
Akkurat. Nå er det fest!
-Hun er full. lgjen. -Ja.
Kjemi, altså.
-Ja. -Ja vel?
-Kan ikke leve uten. -Nei.
-Ventet du lenge? -Flere timer.
-Er det sant? Beklager. -Ja.
Vil du gå til et roligere sted?
-Jeg vil gå på rommet ditt. -Er du sikker?
-Ja. -Ja vel?
Jeg kjenner det blikket. Du har bestemt deg for noe.
-Når bestemte du deg? l kjemien? -Fysikken.
-Ja.
-Jeg elsker fysikk. -Samme her.
-Bo, kom igjen! Kom igjen! -Dette er ikke noe for meg.
-Det vet du ikke. -Jeg vet det.
Hjelp meg gjennom, så skal jeg finne deg en fin totomfire.
Brad! Hvem er den jenta?
-Hvilken jente? -Der.
Jeg må snakke med henne.
Unnskyld meg. Se opp. Beklager.
La meg tenne noen.
Akkurat, brannjente. Jeg tenkte du ville det.
-Stearinlysene er nye. -Jepp.
Kjøpte du dem for meg?
-Flere måneder siden. -Flere måneder siden?
-Jeg er metodisk. -Du er veldig tålmodig.
Du er verdt det.
Er du sikker?
Ja, jeg er sikker.
Jeg visste straks jeg så deg at du ville bli min første.
En hel straks?
Ok, et sekund.
Bedre.
Det var fantastisk.
Hvorfor ventet vi så lenge?
Jeg var veldig tålmodig.
-Du var veldig gal. -Jeg var gal etter deg.
Jeg ville være sikker på at du var klar.
-Jeg er klar. -Ja vel?
-Kan vi gjøre det igjen? -Gjerne.
Jeg har ødelagt en katolsk skolepike. Jeg kommer til å brenne i helvete.
Da vet du ikke mye om katolske skolepiker.
Jeg tror jeg vet litt.
Er klokka så mye? Filler'n!
-Hva? -Jeg må hjem.
Til internatet?
Nei, til Baltimore.
Men du har eksamen i morgen.
Ja. Storesøsteren min skal føde.
Jeg lovet å hjelpe henne i butikken så hun kan få en siste kveld ute.
-Du er en bra lillesøster. -Jeg vet det.
På grunn av kursene, brannstasjonen og deg,
har jeg knapt vært hjemme i år.
Fran kommer til å skylde meg en.
Helt klart.
Ses vi i morgen?
I morgen og i morgen og i morgen.
Unnskyld.
-Hei, smukken. -Hei, hvem er dette?
Hvem er denne fremmede jenta som deler ut kyss?
Hun virker litt kjent.
Dette er vår bortkomne datter, hva hun nå heter.
Bestiller. To store.
-Så lei for det. -Det går bra.
En er til Dino, med dobbel ansjos.
Takk for at du gjør dette.
-Jeg vet det passer dårlig. -Siste sjanse.
Få Jack til å jage deg gjennom gata.
Enda et mesterverk.
Hvem skal ha pølse med grønn paprika?
-Bord seks. -Nei. Først må du gi meg en klem.
Hvordan holder du deg så pen?
Kom igjen, jenta mi. Få se på deg.
Hva?
Jack, kan du ta pizzaene? Vi trenger en liten jenteprat her.
Er jeg i trøbbel?
Kom den spøken om babynavn tilbake til Fran?
Barnet blir perfekt, men navnet er uheldig.
Det var diplomatisk.
Faren din trenger pizzadeig, to store.
Ok. Greit.
Hei, pappa, innkommende.
-Du glemmer aldri. -Det er medfødt.
-Ok. -Ok.
-Husets salat, to og... -Bestilling!
Du har vært med en gutt.
-Hva? -Tror du ikke jeg ser det på deg?
Uansett...
Du har et liv på college. Du kommer aldri hjem mer.
-Mamma. -Det går bra.
-Var du forsiktig? -Ja.
-Respekterer han deg fortsatt? -Ja.
-Hvor lenge har du kjent ham? -September.
Så lenge, og så har du ikke tatt ham med hjem?
Han er dikter, mamma. Han er litt sjenert.
Hele familien kan være litt overveldende.
Men du skal gifte deg med ham,
og du må ta ham med hit så jeg får se ham spise.
Ring ham med en gang. Nå. lnviter ham på søndagsmiddag.
-Skal Reena gifte seg? -Nei! Nei! Nei!
-Når da? -Jeg vet ikke. Han har ikke spurt meg.
Hvorfor ikke?
Han heter Josh Bolton. Han er sisteårsstudent.
Han har fått et stipendiat for å skrive poesi i England,
og han har invitert meg med, og det er alt vi har snakket om.
Hva med studiene dine?
Jeg kan ta et friår uten å miste stipendet.
Dette er alvor.
Du har aldri sluttet å tenke på brann så mye som én dag.
Hver sommer har du jobbet på stasjonen.
Hver helg har du studert saker med John Minger.
De har branner i England også, pappa.
Det vil alltid være nyttig å studere ulike etterforskningsmetoder.
Hun er forelsket.
Jenter blir det. Ikke Reena.
Kan du ikke slappe av?
La henne være.
Gå og ring ham med en gang.
Ring gutten, inviter ham over.
Ok.
Jeg ringer.
Hei, dette er Josh. Legg igjen beskjed.
Hei, Josh. Det er meg.
Har du lagt deg? Har du gått ut?
Mamma vil at jeg skal invitere deg på middag.
-Søndag. -Søndag.
-Så... -Si at du elsker ham.
Hvis du hører dette, vet du at valium er en bra forrett.
Si det.
Jeg elsker deg.
Vi ses i morgen.
I morgen. I morgen. I morgen.
Reena...
Reena.
Reena!
Jeg har noe i øyet.
-Hei, hei. -Hei.
Jeg advarte deg om dette. Dette er normalt. Det går bra.
Adrenalin-nedtur. Du er trygg. Du er ute.
Josh kom seg ikke ut.
Josh sov, vennen. Han visste det ikke. Han kjente ingenting.
Det var en brannfelle.
Jeg hjalp ham å tenne stearinlysene, og så forlot jeg ham der.
Du var bare 19. Du var forelsket.
Reena, det var ikke din feil. Det var en ulykke.
Meg blir du ikke kvitt.
Jeg er brannsikker. Brannsikker.
Reena. Det går bra.
Det går bra, vennen.
GOODNIGHT SPESIALTØMRING
-Herregud! -Vent...
Herregud!
Vent! Hei, vent litt.
Hva gjør du? Har du gått fra vettet?
Den jenta. Husker du henne? Det var henne.
Hvilken jente?
På festen. Hun som fikk tiden til å stå stille.
Gi deg. Det er fire år siden.
-Ja, to ganger på fire år! -Skaff deg et liv.
Herregud.
Jeg hadde henne.
God morgen!
-Har Hugh gått? -Ja, han dro på jobb.
Kom igjen, Ree. Du har arbeid å gjøre.
Jeg er så sliten. Jeg vil bare sove. Vær så snill.
Se hva jeg har. Sko.
-Og de er til deg. -De er nydelige.
189 dollar? Er du sprø?
Det er sexy, røde sko. De har ingen pris.
Hva er alt dette? Hva i helsike?
Bare på lån.
-Jeg visste du ikke ville inn i en butikk... -Det stemmer nok.
Din store kveld. Enorme kveld.
Jeg vil du skal være flott.
Jeg feiret i går. Hva snakker du om?
Prøv de sølvfargede.
De er nydelige. Hvor mye kostet de?
Bare prøv dem.
Jeg har kjolen til dem.
Du tuller. Den er fantastisk. Se på den.
Ree, du er så pen.
Tenk om jeg hadde den halsen.
Ree, du vil ha en.
Du vet du vil ha en.
Ikke si at du har tenkt å gi meg en diamantring.
Noen har tenkt det.
Han kommer til å spørre deg.
-I kveld? -I kveld. Ja.
Best jeg vasker håret.
Tenk! Vi kan ha dobbeltbryllup.
Si ja. Du sier vel ja?
Reena?
Reena.
Tror du ikke Josh ville at du skulle leve?
Du er som den fuglen, føniksen.
Du brant opp, og nå kommer du tilbake.
-I sølvsko. -Ja.
Er det et ja?
Det er et ja.
-Jeg er så glad i deg. -Glad i deg også.
Costanzas BLOMSTER
Fortsett å gå. Kom igjen.
Ja, bare gå inn. Kjøp noen blomster.
Dette er bra. Nært og personlig.
Hvordan går det?
Blir det noe i kveld?
-Håper det. Du? -Skulle ønske.
Du hørte det ikke fra meg, men disse blomstene er noe dritt.
-Men de er billige. -Er ikke disse blomstene bra?
Nei. Ser du hodene? De begynner allerede å henge. Nei.
Hvis du tror på fremtiden, så gå dit bort.
De koster mer, men de er verdt det.
-Takk. -Ingen årsak.
Jeg har også vært ung og håpefull.
Så patetisk enkelt.
Ok. Kom igjen.
Vær så god.
-Ta den. -Den er ladet. Klart.
Det var ingen ulykke. Har du vært på åstedet?
Nei. Jeg kom hit først. Reena...
Se her. Ledning fra smelteovnen
surret rundt gassrøret.
lsolasjonen ble nok fjernet.
Smeltet, oppbrent.
-Reena. -Fyrstikker fra Sirico's.
-Sprøtt, hva? -Reena.
Hvem skal jeg avhøre?
Hugh var i butikken.
Men... Det er umulig. Han er ikke på vakt. Vi har et stevnemøte.
Hugh... Hugh var...
Hvor er han?
Hugh?
Herregud. Hugh?
Hugh?
Herregud. Hugh. Nei.
Nei. Hvorfor?
Reena.
Jeg er så lei for det, Reena.
Hvorfor?
Hadde jeg vært kristen, hadde jeg kanskje hatt et svar til deg.
Det var et uhell.
Gjerningsmannen kan ikke ha visst at Hugh ville være der.
Det var bare et uhell.
-Jeg søker Hale. -Jeg er Hale.
Du fjernet visst bevismateriale fra blomsterbutikkbrannen. Jeg trenger det.
-Og hvem svarte er du? -Jeg er fra FBI.
-Vi overtar. -Hvorfor det?
Kiosken over gata. Vi overvåker familien som eier den.
Dette er bare en liten brikke i spillet.
Ikke liten for oss.
Vi mistet en av våre egne der.
-Rettferdiggjør ikke å kontaminere åstedet. -Hun gjorde bare jobben sin.
-I sølvsko? -Nå er du uforskammet.
Jeg spør ikke igjen.
Jeg vil ha en forklaring fra deg.
Det går bra. Bare gi den til ham.
-Den også. -Den er hennes.
Det går bra. Det er greit.
Ta den. Gi den til familien hans.
Jeg blåser i overvåkningen deres.
Jeg skal ta denne fyren.
TO ÅR SENERE
Lørdag morgen.
Hva er din unnskyldning?
Huset mitt er fullt av tuppervare.
-Huset mitt er fullt av kasser. -Jeg får iallfall sove.
Du har vært her i hele natt.
-Jeg bare oppdaterer meg litt. -Om hva? Som om jeg ikke visste det.
Det har vært tre nye branner.
Samme metode som den som drepte Hugh.
To i Texas, tre i DC,
én i Providence og Boston, åtte i New York/New Jersey.
FBI ba deg ligge unna.
22 måneder, og FBI har ingenting.
-Det vet du ikke. -Jeg vet det.
Ikke si du har hacket FBIs nettverk.
Det var en spøk, håper jeg.
Jeg vil ha denne fyren. Pastorelli.
Jeg er ikke den eneste. Send meg til New York, John.
Skal du se et av de store showene?
-Ta på en kjole igjen? Ha det litt gøy? -Nei.
Da sier jeg nei. Utenfor vårt område.
-Har du satt fot i det nye huset ditt? -Nei.
Mamma og Gina flytter meg inn akkurat nå.
De tror at hvis ikke, vil jeg sove på gulvet.
-Det gjør du nok. -Sikkert.
-Og moren din tilgir deg? -Tilgir? Bestandig.
Forstår? Aldri.
l hennes verden kjøper bare en kvinne hus med ektemannen.
Vi vet at det ikke kommer til å skje.
Reena, du er en dyktig politikvinne.
De siste to årene har domfellelsene gått til himmels.
Men iblant beklager jeg virkelig at jeg fikk deg inn i dette.
Ikke jeg.
Selv etter alt dette, ville jeg ikke gjort noe annet.
Jeg vet det.
Jeg kan iallfall løse denne saken.
Hugh er allerede død pga. meg.
-Ikke på grunn av deg. -Svinet brukte fyrstikker fra Sirico's.
Så spiste han pizza først. Hva så?
Ærlig talt! Fyrstikkene var bevisste.
-Ingen tilfeldighet. -Tror du ennå Pastorelli gjorde dette?
-"Jeg skal kappe av deg nesa"? -Du gjør dette for personlig.
Hugh havnet i en brann bestilt av mafiaen.
Hvis han var et mål, hadde de virkelig flaks.
Det tror jeg ikke. Beklager.
Hvor er han nå?
Det vet ingen. Han sonet straffen for Sirico's og forsvant.
Greit, jeg skal undersøke,
men du drar hjem til det nye huset.
Dette er fra Marge og meg.
Hva er den i?
-Det er tuppervare. -Bombe.
Takk.
Vi ses senere.
Ja.
CLARK & IVERSON TIL SALGS - SOLGT
Søtt til første hus å være.
Best å få deg inn. Det er kaldt for deg her ute.
Jeg snakker med en geranium.
Bra.
Hold an.
IKKE gjør nr. 2 før jeg kommer IKKE toalettpapir!! G.
Reena, det er meg.
Jeg har bare flyttet tre kvartaler.
Jeg vet hvor butikken er. Jeg har kjøpt toalettpapir.
-Og luftfrisker? -Ja.
-Kom på middag. -Gjerne, men jeg kan ikke.
Jeg må legge meg.
Bra. Du ser ut som du trenger det.
Tusen takk.
Nei, jeg mener det. Takk for dette. Det ser kjempebra ut.
-Glad i deg. -Glad i deg også.
Hei.
Herregud. Det er deg!
I svarte heller. Der er du.
Ja. Her er jeg.
Ja. Catarina Hale. Jeg har nettopp kjøpt huset.
Catarina Hale.
Fy flate...
Hyggelig å treffe deg. Jeg går inn igjen nå.
Hele denne tiden. Alle disse årene. Du er bedre enn jeg husket.
Hva sier du til det?
-Kjenner jeg deg? -Jeg kan ikke tro det. Du er rett her.
Eller kanskje jeg hallusinerer.
Kanskje det. Skjer det ofte?
Du var der, og så ikke.
Og du stakk. Du stakk før jeg fikk tak i deg.
Og nå er du her. Vi snakker sammen.
-Ikke nå lenger. -Vent!
Vent! Vent! Vent!
Bli hvor du er!
Ikke tving meg til å arrestere deg. Jeg har ikke flyttet inn engang.
Politi?
Er du politi? Det er så stilig.
Og du ser veldig godt ut. Ok. Hold an. Hold an.
Virker jeg skrullete, er det bare sjokket.
Ikke skyt meg,
iallfall ikke før vi blir bedre kjent.
College Park, høsten 2000. En fest.
Pokker! Jeg vet ikke hvem sitt hus det var. Gruppehus utenfor området.
Jill. Jesse? Nei. Jan.
-Jan eller noe sånt bodde der. -Fortsett.
Jeg kjente ingen. Jeg ble med Brad, en venn.
Jeg så deg, og du hadde en liten rosa topp,
og håret ditt rakk nedenfor skuldrene.
Så jeg traff deg på en fest?
Musikken stanset. Det var stort for meg. Jeg så deg og...
Da jeg kom dit du sto, var du borte.
Gi meg det i klartekst.
Du så meg på en fest for over 6 år siden,
og du husker hva jeg hadde på meg?
Har sett deg ofte de siste 6 årene,
men vi gikk alltid forskjellig retning.
Men et øyeblikk på den festen, så jeg bare deg.
Vet det låter sprøtt, men sånn er det.
Trodde jeg hadde diktet deg opp.
Men nå er du her.
Du er fremdeles merkelig.
Ikke kriminelt.
-Du kan by meg på kaffe. -Jeg har ikke kaffe.
Du kan komme til meg. Jeg bor i nabohuset.
Du kan komme og få øl eller brus resten av livet.
Kan jeg lage middag til deg? Spandere middag? Ta deg med til Jamaica?
Jeg kan ikke tro at jeg roter dette til så fullstendig.
Jeg begynner på nytt. Bo. Bowen Goodnight.
Nei.
Jeg er 29. Enslig. Driver eget firma. Goodnights spesialtømring,
og jeg investerer i eiendom med Brad.
Vi kjøper hus, pusser opp, selger. Jeg kan gi deg referanser.
Du kan få legeerklæringer, regnskap.
Ikke forsvinn igjen.
-Ikke før lånet er betalt iallfall. -Lover du?
Jeg har jobbet i hele natt.
Interessant å treffe deg.
Du verden.
Hei, du har ringt Reena. Legg igjen beskjed.
Er du naken, Catarina? Er du klar for meg?
Jeg kommer. Tenn lysene, megge!
-Reena! -Her inne, Minger!
Fikk et avhør.
Kona lagde middag, frityrstekte kylling på komfyren,
fettet tok fyr, antente gardinene.
-Hvor gikk hun? -Badet.
Så ringte telefonen, og hun glemte bort kyllingen
helt til alarmen gikk. Prøvde å slukke den selv.
Løp ut i panikk og ringte nødnummeret hos naboen.
Jeg fikk en telefon.
Ja vel?
En fyr spurte om jeg var naken.
Visste han navnet ditt?
-Fikk du nummeret? -Nei.
Minger. Jeg vil bestille en nummersporing. Catarina Hale.
Ja, partneren min.
Be teleselskapet om Hvem ringer.
Skaff en telefon med nummervisning.
Du oppfordrer krypene når du tar telefonen.
Hva så? Hun tok gryta,
sølte olje over hele benken og mistet den?
Noe sånt.
Hun var ganske usammenhengende.
Andregrads forbrenning på armene og hendene.
Flammene var veldig høye som nådde de gardinene.
Det lages kylling her.
Det er en smart brann som hopper
ut av gryta og opp i gardinene en meter unna.
Vinden kan ha blåst i gardinene.
Det var vindstille.
Han sa: "Tenn lysene, megge!"
-Hva? -Fyren på telefonen.
Han sa: "Tenn lysene, megge!"
Kan ha vært hvem som helst,
en av de mange du har fått dømt
eller en av deres venner eller familie.
Hvordan kunne han vite om Josh?
Det sto i alle avisene. "Brannelev mister kjæresten i brann."
Hvis du googler navnet ditt, får du opp alt.
Selvsagt brukte svinet det.
Du har lest mappen. Josh var en ulykke.
Jeg leste aldri mappen.
Gutta på stasjonen sa, og jeg siterer: "Han brant opp ganske bra."
Det var etter at han var død.
Jeg sender deg mappen, uten bildene.
Send bildene.
Vet du hva? De flammene var nok veldig store.
Det er fett overalt her. Hun var veldig sølete.
-Når ble nødnummeret ringt? -14:26.
Sent for lunsj, tidlig for middag.
Kona sa det var fridagen hennes.
Hun fikk bare "lyst til å overraske mannen med et hjemmelagd måltid".
Akkurat. Folk sier for mye.
Hun kjøpte kyllingen for tre dager siden.
Ikke veldig impulsivt.
-Hvor er toalettet? -Nede i gangen.
Fine møbler. Nye.
Merkelig at hun ikke kjente røyklukten.
Se på dette. Matchende gjestehåndklær.
Spesielle små såper.
Det er som i et ukeblad her.
Kjøkkenet var vemmelig.
-Og du tror det plaget henne? -Ja.
En kvinne som har det så rent,
vil ikke la fett hope seg opp på kjøkkenet.
Best du tar en prat med mrs Greene.
-Hvordan gikk det? -Flott. Hun visste jeg visste det.
Hun gråt og tilsto.
Vi knyttet bånd over prisen på et nytt kjøleskap.
Hun viste meg fargevelgere.
Hvorfor ser du ikke lykkelig ut da?
Sirico's fyrstikker dukket opp ved en brann i DC.
-Når da? -Nøyaktig samme tid
som telefonen i går.
-Jeg ordner beskyttelse for deg. -Han er ikke ute etter meg.
Telefonen var til deg.
Telefonen var som fyrstikkene.
Jeg skal vite hva han gjør.
Han sier han er ute etter noen jeg er glad i.
Tror du jeg må passe meg?
Best du advarer familien og Gina.
Ja.
Noen andre?
Tja, jeg har en nabo.
-Mann? -Ja.
Og...
Høy og kjekk. Han sier han elsker meg.
-Visste du det da du flyttet inn? -Nei!
Så du har kjent ham i mindre enn en uke?
-Ja. -Jobber raskt.
Sier du. Mamma har allerede invitert ham på søndagsmiddag i morgen.
-Du må advare ham. -Ja.
"Du har et fint smil, men du bør ligge unna meg."
Tror du Pastorelli drepte Josh?
Nei, han satt i fengsel for Sirico's.
-Sjekket du? -Ja.
Josh var en ulykke.
Snakk med gutten du. Jeg snakker med familien din.
Du vil ikke se beskyttelsen, men den vil være der.
Hvor lenge har du vært der?
-Lenge nok. -Til hva da?
Til å se at du kan dine ting på kjøkkenet.
Tja, jeg har bodd alene i lang tid.
Ventet på deg.
-Ikke for å presse meg eller noe. -Ikke noe press.
Akkurat. Hvis du gjør alt dette for meg,
blir det litt vanskelig å svelge.
Jeg trenger også mat.
Holde styrken oppe. Jeg tenkte at etter dagen din,
ville du ikke se mer flammer.
Hvordan vet du om dagen min?
Jeg googlet deg,
frøken Fryktløse brannetterforsker.
Jeg leste til og med avhandlingene dine,
hvordan du løser saker, ulike akseleratorer...
-Tennmidler. -...ulike mønstre de lager.
Jeg liker kjøtt og poteter.
Tja, kylling og ris, men...
-Nydelig. -Takk.
Du elsker virkelig brann, ikke sant?
Jeg tror livet ditt er i fare.
Den var ny.
Normalt er det: "Kan vi ikke bare være venner?"
-Jeg mener det. -Ikke jeg.
Har aldri ønsket mer enn vennskap med andre enn deg.
Det er en fantasi.
Du er forelsket i en fantasi. Du kjenner meg ikke.
Tror du ikke på kjærlighet ved første blikk?
Jeg kan ikke.
Jeg har lest om kjærestene dine.
Så jeg forstår, og jeg lar meg ikke skremme så lett.
-Jeg har fått truende telefoner. -Fra hvem?
Tror det er en fyr jeg fikk fengslet da jeg var veldig ung.
-Du prøver virkelig å bli kvitt meg. -Ja.
-Det vil ikke fungere. -Bo.
Nei. Jeg gir ikke opp.
Jeg har ventet for lenge på deg.
Jeg sier bare det neste gang han ringer.
-Når han ringer deg her? -Ja.
Jeg syns du burde flytte inn til meg.
Han er ikke ute etter meg.
Kjærestene dine?
Ja.
Kanskje jeg skal flytte inn til deg.
Må den kyllingen marineres?
Den er bedre marinert.
Alt blir bedre med tiden.
Kjenner du røyklukt?
-Jeg tror det er buksene mine. -Nei. Bensin.
Hale. Bilbrann hos meg.
Jævel! Innrapporter den.
I svarte!
Hvem svarte setter...
-Den slukker ikke! -Gi meg den! Få den!
-Trekk tilbake! -Glem bilen! Glem bilen!
Du har et åpent sår. Du må nok sy.
Ta av deg skjorta. La meg legge kompress på det...
-Du vil kle av meg. -...til ambulansen kommer.
-Her. Bruk den. -Den duger.
Ikke se. Det er bedre å ikke se. Her.
Du kan ha reddet livet mitt.
Men bilen ser ikke så bra ut.
Synd å si, men det var det jeg sa.
Bilen kan erstattes.
Er dette den høye, kjekke nabogutten?
Bo Goodnight.
-John Minger. Du blør. -Det er bare en skramme.
Det får de avgjøre.
-Vil du ta en titt? -Ja.
Jeg vil at du skal være hos Brad i natt.
-Hva med deg? -Jeg må jobbe.
Kan jeg ikke se på?
Hold deg langt unna, forstått?
-Ses vi i morgen? -Ja. Ok?
Pass på ham.
-Jeg tror jeg har et kutt i... -Få se. Vi skal rense det.
Ser du?
-Går det bra? Reena, går det bra? -Ja.
-Jeg skal få en til å se på deg. -Det går bra.
Skal si du kom fort.
Jeg sa det ville være folk i nærheten.
Det tok bare litt lang tid før de skjønte hva de så.
-Så de ham? -De så en fyr i AAA-uniform,
omtrent rett hårfarge, rett høyde, rett vekt.
La oss se hva han har til oss. Jeg tar på meg utstyret.
-Noe nytt? -Han er god.
Pokker så god, men jeg tror jeg har noe.
-Hva med påtenningsmetode? -Nei.
Det var for varmt, så for mørkt.
Ville ikke skremme folk med arbeidslys.
Redd det lokale boligbyggelaget ville kastet deg ut?
To biler og en hagenisse totalskadet. Ville ikke du?
-Hva er dette? -Jeg stakk innom igjen. Vraket var kaldt.
Det er bensinrøret.
-Hva er rundt det? -Ledning fra varsellyset.
Koblet til batteriet.
Isolasjonen skrapet av.
Akkurat som blomsterbutikken.
SIRICO'S FAMILIERESTAURANT
Å, nei!
Svinet drepte Hugh.
Jeg trenger en etterlysning snarest.
Han er kjent. Kan være hvor som helst.
Ser ut som målet er Bo. Sørg for å holde ham ute av syne.
Joseph Pastorelli, domfelt i 92.
Bo er hos Brad. Han er trygg.
Jeg trodde du sa han var invitert til familien din på middag.
Jeg glemte det.
Svarer.
Bo, det er meg. Ring meg. Det er viktig.
-Jeg drar til Sirico's. -Jeg sender med en bil.
Gi beskjed når Bo ringer.
-Jeg setter en på ham også. -Ja.
Og vær forsiktig!
Blomster til kjæresten?
Nei, foreldrene hennes. Første middag med familien.
Det sies at det man ikke dør av, blir man sterkere av.
-Jeg håper ikke det blir dødelig. -Tja, man vet aldri.
Men du er en optimist, så jeg ville tatt prestekragene.
-De er oppmuntrende. -Er de bra for mulige svigerforeldre?
Perfekte. Derfor skal du ha glade, uformelle blomster.
Ok. Prestekragene.
Så snilt. Men det behøvde du ikke.
Bare hyggelig.
Takk. Jeg setter dem i vann.
Hei!
Jøss, for en klem.
-Jeg må være hos Brad oftere. -Du skulle ha blitt der.
SIRICO'S FAMlLlERESTAURANT
-Ok, folkens, dette er Bo. Bo, pappa. -Hei. Står til?
Xander.
-Jack. -Hei, Jack.
Takk.
-Etterforsker Minger. -Han er her.
Da kan vi anta at det er der vår venn vil komme.
Jeg har tre biler på gata.
Du hadde folk hos meg.
Tro meg. Alle er på tå hev nå.
-Mamma vil snakke med deg. -Ja vel?
Når du gifter deg med datteren min,
kan du fjerne veggen mellom de to husene.
Få masse plass til 5-6 barn.
Jeg sa det ville bli morsomt.
Ser ut som han har svelget en hel hvitløk.
Har du noe imot barn?
Jeg? Nei!
-Jeg tror han er den rette, vennen. -Mamma!
Ikke bare fordi han pirrer deg,
og ikke bare fordi han syns du er mest spennende av alle,
men fordi faren din ser strengt på ham.
Mat... Jeg trenger mat.
-Hvem snakker vi om? -Reenas kavaler.
Kjekkasen. Gib griller ham skikkelig.
-Hva syns du? Mer fennikel? -Perfekt.
-Bi? -Ja.
Jeg tror kanskje du får terrassen du har ønsket deg.
Jeg liker når barna mine kommer hjem med nyttige folk.
Vi går ut.
Middagen er klar om en time, og er dere ikke ved bordet da,
slår jeg dere gule og blå med stekespaden min.
Skal bli.
De går ut.
Det vil være kvinner og barn inne.
Jeg blir med ut.
Jeg har det bra.
De snakket om å drepe meg, men ombestemte seg pga. terrassen.
Vi vet å prioritere. Kom igjen.
En treplatting er ganske enkelt, men jeg ville gjort litt mer.
Jeg ville hatt den rundt hele, med sprinkelverk på sidene.
Kanskje plante ranker. Lage en slags pergola.
To betjenter sitter der inne og spiser pizza.
Takk. Bli her. Jeg vil ta meg en titt.
Litt mer omstendelig enn jeg hadde tenkt.
Greit. Dere kan bare forlenge den dere har. Legge nytt gulv.
Ja, men fortsett. Pergola...
Ha! Tok ham.
Rankene kunne vokst opp og over taket. Det er bare sprosser.
Slipper inn akkurat nok sol,
så ikke kundene rømmer fordi det blir for varmt og lyst.
Mamma vil elske det.
Du er ille ute, pappa.
Der!
Politi! Stans!
Stans! Stans!
Der er han!
Hvorfor? Hvorfor?
Hvem i helvete er du?
Han leker med deg.
Du har ham. Det er over!
Få ham vekk!
Det er over, vennen.
Gå og spis middag med familien din.
Vi må vente på FBI på grunn av papirarbeidet. Ok?
Du kan snakke med ham senere.
Han slipper ikke unna.
-Greit? -Ok.
-Går det bra? -Ja.
Jeg liker typen din.
Han er ikke typen min.
Typen din. Jeg sjekket ham.
En du bør holde på.
-Sjekket du ham? -Ja.
Så nærgående.
Ja, men det er det som gjør det morsomt.
Hva skjer, Reena?
-Det går bra. Vi har ham. -Greit.
Bli til middag, John.
Gjerne, men jeg tror jeg blir med på stasjonen
sammen med Pastorelli.
Ok, vi ses der.
-Godt gjort. -Du ser ok ut.
Ja.
Hei, hei, hei.
-Hva er dette? -Min spesialitet.
Jeg er brannmann. Brannmenn lager mat.
-Jeg er rå til å lage kylling. -Jeg liker deg bedre.
Bo trenger en ny bil, til en grei pris.
-Kan du si det til Sal? -Ja da.
Greit.
Han skal bygge en fin terrasse med søyler.
-Søyler? -Det blir noe sånn.
Deilig spagetti, Bianca.
Takk.
Hvorfor?
-Hvorfor? -Hvem i helvete er du?
Hvem i helvete er du?
Han leker med deg. Han leker med deg.
Han leker med deg.
-Kjempebra. -Jeg klarte det.
Jeg ser ingen pris på denne.
Jeg må ta noen mål. Men ca. ti tusen.
Hva? Gjenta. Ti tusen?
-Det er mye penger. -Jeg er verdt det.
-Men jeg bytter gjerne. -I hva da?
Måltider, vin. "Jobber for cannoli."
Samt at dere sprer ryktet.
Jeg holder på å etablere meg i dette nabolaget.
Dere kan få materialer til min pris.
Og dere må gjøre litt grovarbeid. Bæring, maling.
-Da blir det billigere. -Hvor mye da?
Kanskje tre tusen.
Du må virkelig like cannoli.
Nei. Han liker virkelig datteren din.
Ok. Når kan du begynne?
-Takk, Jack. Takk. -Med en gang.
-Beklager det. -Hva da?
Terrassen, spørsmål om blodprøver...
Jeg tar en i morgen.
Du er en real fyr, Goodnight.
-Ja, men besto jeg? -Har det noe å si?
-Ja visst! -I høyeste grad.
Hei, Bianca vil ha de målene.
Nå.
Moren din lar meg ikke ligge med deg før vi er gift, gjør hun vel?
-Nei, det er far. -Skjønner.
Best jeg går.
-Vi ses hjemme. -Høres bra ut.
Du skjønner hva jeg mener.
Faren din sa at om vi fjerner en vegg, har vi plass til 5-6 barn.
Gå!
Jeg er politi. Bevæpnet og farlig. Det går bra.
Ok.
-Hva vet vi om Pastorelli jr.? -Hvordan det?
Jeg vet ikke. Jeg har bare en følelse.
Hvorfor skulle mordene begynne med Hugh?
Fordi vår venn var i fengsel for Sirico's helt til Hugh.
Ja, men ikke Joey.
Hvorfor skulle Joey ha drept Josh?
Fordi jeg fikk faren dømt?
Ifølge faren din slo senior junior gul og blå.
Han skulle sendt deg buketter.
Og hvis du kommer deg ned til stasjonen,
vil nok senior fortelle deg det.
Jeg er på vei.
ST LEO'S BARNESKOLE PRIVAT ElENDOM
Joey, slipp meg forbi.
Reena!
-Reena. -Hørte du det?
-Reena, går det bra? -Hei!
-Hei, ha deg vekk! -Hva gjør du?
Reena, går det bra?
Jeg skal kappe av deg nesa!
La ham være! Pappa!
SØK I PYROMANDATABASE NAVN - JOSH BOLTON
Etterforskningsdatabase SØKERESULTATER
SIRICO'S FAMILIERESTAURANT
Det er ikke faren, men sønnen. Han var hos Josh den natten.
Han drepte Josh, og han drepte Hugh.
Og Bo er på Sirico's nå, med familien min.
Jeg vil ha ham i varetekt nå.
Be betjentene arrestere ham om de må,
og si jeg er på vei, og jeg vil ikke komme før dem.
Jeg tror ikke det blir noe problem,
Catarina Hale.
Joey Pastorelli.
Så lang tid du brukte.
Jeg har ikke tenkt på deg på 15 år.
Det tror jeg ikke på.
Tro meg. Legg ned våpenet, Joey.
Du ertet meg alltid.
Det plaget meg. Ikke nå lenger.
Nå vet jeg at du gjør det bare for å skjule
hva du føler for meg.
Legg ned våpenet, så kan vi prate.
Viste meg de guttene.
Ville at jeg skulle ta dem fra deg.
Og det har jeg. En ny måte hver gang.
Blomsterbutikken og bilen var samme metode.
Hugh var bare flaks.
Men Bo...
Om jeg ønsket Bo død, ville han vært død.
Jeg bare moret meg. Jeg håpte du ville være naken da du løp ut.
Jeg ville fått deg naken for lengst.
Hvorfor er du her, Joey?
Jeg elsker når du sier navnet mitt.
Hvorfor er jeg her?
Fordi tiden løp fra oss, Catarina.
Kampen er slutt. Ingen flere omganger for oss.
Jeg har kreft.
Trolig av kjemikalene jeg bruker jevnlig.
Men de lagde så vakre branner.
-Du har laget branner for mafiaen. -Som far så sønn. Kanskje det er genetisk.
For ham er det bare en jobb.
For deg og meg er brann noe annet. Ikke nekt.
Vi valgte det for livet og for døden.
Opp.
Jeg har ikke tenkt å dø. Legg ned våpenet.
Det skjer.
Det kan gå lett, eller ikke.
Et skudd i magen gjør vondt, men du dør ikke av det.
Ok. Ok.
Bra.
Du skal nyte dette.
Kom igjen.
Josh reiste seg aldri etter det.
Josh...
Kanskje jeg er svakere nå.
Kom igjen.
Soverommet.
Åpne døra.
Hva syns du?
Endelig er jeg bedre enn deg.
Bedre enn Catarina Hale, prinsesse av Little ltaly,
brannetterforsker. Du tok meg aldri, og det vil du aldri.
-Jeg nærmet meg. -Det gjorde du ikke!
Fiske Street. Broome Street.
Jamaica Avenue.
Grand Concourse.
123rd Street.
Du så meg.
Du så stilen min.
Du var den eneste.
-Jeg gjorde det for deg. -Ikke si det.
Jeg gjorde det for deg, Catarina.
Jeg kan ikke glemme følelsen av huden din.
Jeg ville bare ta på deg igjen.
Jeg ville aldri ha skadet deg
om du ikke hadde prøvd å rømme. Og nå gjør du ikke det.
lnn!
Hvor var jeg?
Diagnosen min? Uhelbredelig.
Men du kjenner meg. Vi er like.
Jeg vil ikke dø med et klynk i en kald sykehusseng.
Jeg vil dø med deg i flammer.
Ta av deg klærne og legg deg ned.
-Nei. -Du har lurt på hvordan det er
å gå inn i brannen.
La flammene ta deg.
Nei.
-Jo, det har du. -Nei.
Nei!
Reena?
-Reena? -Bo! Kom deg ut! Ring nødtelefonen!
Dette er slutten jeg ønsker.
Du, jeg og brannen.
Det blir vakkert.
Herregud!
Jeg brenner! Jeg brenner!
Jeg brenner!
Bo!
Herregud! Jeg brenner!
Jeg brenner! Jeg brenner!
-Bli hos meg! -Reis deg! Kom igjen!
-Ut! Bo, kom deg ut! Kom igjen! -Bli hos meg!
Reis deg!
Bli hos meg!
Vær så snill å bli!
Kom igjen!
-Gi meg frakken din! -Slukk den!
-Det går bra! -Slukk den!
Nei!
Bli!
Går det bra med deg?
Blåmerker, kanskje hjernerystelse. Du trenger røntgen. Svarte, Reena.
Senere, doktor. Akkurat nå vil jeg bare sitte her.
Bare andregrads forbrenninger.
-Du er heldig. -Jeg vet det.
-Så godt å se deg, John. -Hei, Gib.
Hun må hvile. Ikke noe politiarbeid i kveld.
Nei.
Du må spise. Du spiste ikke middag.
Jeg skal steke noen egg, for du må spise.
Ok.
La meg.
Mamma.
Det går bra. Det går bra med oss.
Det går bra med deg.
Få se det vakre ansiktet.
For et skittent ansikt.
Glad i deg, mamma.
Men jeg er sulten.
Er du sulten? Hun er sulten.
Hun er sulten.
Da får vi lage mat.
Han var død før de fikk ham ut.
Ja.
Vi ser på det i morgen. Haster ikke.
Vi ses i morgen, John. Takk.
-For hva? Du døde nesten. -Nesten teller ikke.
Vi skulle spurt: "Hva skjedde med den lille gutten?"
Neste gang.
Helt klart.
Men det du trenger nå, er en god snekker.
Det ser ille ut hos deg.
-Tuller du? -Her. Du har fått rødt merke.
Rødt merke. Hvor ille er det?
Øverste etasje er ødelagt.
Helt ubeboelig. Jeg får ikke lov å bo der.
-Så kjipt. -Ja. Kjipt.
Du får vel bli med nabogutten hjem.
Vil du ha litt prosciutto, Reena?
Hva gjør du? For mye ost.
Basta!